Hvis du vil ære din far, så hold dig i live og hjælp mig.
Min far?
Sola... - Hvad får dig til at sige det?
Din medfølelse er drevet af din fars, Tars Tarkas, blod.
Af alle tharkerne er du den eneste, der er ham værdig.
Det er din pligt over for din far at støtte mig.
Hjælp mig med at finde porten. Så kan du tage stilling til din ære.
Så drager vi til porten.
Woola, bliv der.
Flere pilgrimme.
Professor.
Umuligt.
Sådan en formation har jeg ikke set før.
Jeg vil tættere på.
Carter, dine fødder.
Dette er ikke gudernes værk.
Det er maskiner.
Medaljonen.
En edderkop.
Ni. Ni stråler.
Ni!
Den niende stråle findes og kan tæmmes.
Alt dette er drevet af isolater fra den niende stråle.
Moder Issus! Hvilken kraft.
Og den har Zodanga anskaffet sig.
Thernerne. De må jo findes.
Og du -
- er John Carter fra Jorden?
Ja.
Og skibene -
- der sejler på havet...
Dem har du set.
Det må være et smukt syn. - Det er det skam.
Det er vores solsystem.
Hvad står der? Hvad tror du, der står?
Det ligner et teknisk diagram.
Der er Barsoom, og der er Jasoom.
Det her er vores tegn for "transskription" -
- en kopi, der bliver sendt ad de her linjer imellem verdenerne ligesom...
Et telegram.
Du siger, at jeg blev telegraferet hertil.
Jeg er en kopi af mig selv. - Muligvis.
Og det vil sige, at disse ord er rejsekommandoen.
Jeg bryder mig ikke om gætværk. Jeg vil have kort og kodekser.
Godt. Og hvor finder vi så dem?
I Videnskabens Hus.
Og hvor ligger det?
I Helium.
Så skynder vi os da tilbage til Helium.
Hvad regner du mig for? - Du er vildfaren.
Bare vis mig, hvordan det her fungerer. - Det skal jeg nok.
Men redskaberne er i Helium. Jeg prøver at få dig hjem til din guldgrotte.
Er det ikke det, du vil? - Jo.
Nej.
Jeg tror ikke på dig.
Det kan godt være, vi er født i hver vores verden -
- men jeg kender dig, John Carter.
Allerede da du greb mig i luften, mærkede jeg -
- at dit hjerte tilhørte en mand, der ville give sit liv for andre.
En mand, der ville kæmpe for en sag.
Her.
På Barsoom.
Forstår du det ikke, Carter?
Jeg flygtede for at finde en anden udvej.
Du er den anden udvej.
Dotar Sojat!
Warhooner!
Dotar Sojat!
Jagt dem til sletten, indhent dem og grib den røde kvinde i live.
Ham, der springer -
- lad os se, hvad han har at byde på.
Sarah!
Dotar Sojat.
Hvad laver du? - Sola, få hende væk.
Jeg kom for sent engang. Aldrig mere.
Nej!
Woola, af sted.
Skrid!
Far!
Gudinden være lovet. - Carter...
Issus være lovet. - Hvem er han?
John Carter. Han har reddet mit liv.
Han er fra Jasoom.
Jasoom?
Zodanga er tættere på. Han bliver tilset af min livlæge.
Han skød mig ned! - Datter, hør på mig!
Sab har erkendt det hele.
Han opsøgte mig uden eskorte.
Jeg kunne have fået ham fængslet eller dræbt -
- men det var kun din sikkerhed, der lå ham på sinde.
Jeg var bange for, at tharkerne
ville tortere Dem og dømme Dem til arenadøden.
Det ville have pint min samvittighed. For sådan en har jeg nemlig.
Såh? Jeg troede, den var røget sammen med...
Hun stoler ikke på mig. Forståeligt nok.
Zodanga og Helium er ærkefjender.
Derfor giver jeg Dem dette lille tegn på min oprigtighed...
Mit liv.
Dejah.
De har magten, prinsesse.
Magten over mit liv og hele Barsoom.
Hvis vores to byer forener sig, er alting muligt.
De skal bare ægte mig.
Er det her Helium? - Nej.
Zodanga. Hvor mændene er lige så indskrænkede som menuen -
- og kvinderne lige så hårde som sengene.
Hvad er dit ærinde? - Ham der.
Jasoomeren skal flyttes til et sikrere sted.
Det har vi ikke fået ordre om. - Det får I nu.
Direkte fra Sab Thans leende læber.
Jeg hører -
- at du er umådelig farlig.
Tag mig som gidsel. - Hvad?
Tag mig som gidsel.
Har du det helt godt?
Nej! Den hvide tåbe har taget mit sværd.
Vagter!
Flygt! En galning er gået amok med et sværd!
Carter, denne vej!
Så er det din tur. - Min tur?
Hvem er du? - Kantos Kahn. Prinsesse Dejahs tjener.
Hun påstår, at du kan få os... derhen.
Helt derhen?
Vi kan også overgive os.
Gør man det på Jasoom?
Kom så. - Spring!
Goddag, de damer.
De bør bukke for mig, kaptajn Carter.
Buk.
Det må vel gå an.
Så har jeg hentet ham. - Tak, Kantos.
Jeg vil tale med kaptajn Carter i enrum. Hold vagt udenfor.
Af sted, piger.
Du er smuk. - Det har været gommens mors.
Lidt vulgær efter min smag, men mine synspunkter er snart irrelevante.
Går du med til det? - Har jeg andet valg?
Lad være med at ægte ham. - Hvorfor skulle jeg lade være?
Vil du blive og kæmpe for Helium?
Dejah...
Vi har et ordsprog på Barsoom.
"En krigers udrustning kan ændre sig, men ej hans hjerte."
Du havde ret.
Jeg kunne godt tyde kommandoen.
Det er en række lyde. En simpel frase.
Gentag efter mig.
Luk op!
Sig det nu.
Er alt vel, Dejah?
Dejah!
Jasoom... Sig det.
Sig det!
Dejah. Er du alene?
Ja.
Jeg er alene.
Nuvel, min jeddak. Månerne står snart op.
Lad os ikke vente længere.
Javel.
Naturligvis.
Vi får masser af tid til at snakke.
Nå...
Hvem er du?
Amerikaner. - Hvem er De?
Åh, vi er Des... Med andre ord fra sydstaterne.
Carolina? Virginia?
Ja, Virginia, ikke? Dejligt sted.
Kender De det? - Ikke så godt, men det kommer jeg til.
Padwar, hvorfor holder vi stille? - På grund af bryllupsoptoget.
Forøget styrke og adræthed.
Det er ren tyngdekraft og anatomi. Det burde vi have forudset.
"Vi"? - Intelligensen virker ikke forøget.
Men det her går slet ikke.
Det går ikke, at jordboere sender sig selv hertil -
- og springer rundt og laver ballade.
De er en thern. - Therner er en myte.
Padwar, vi fortsætter til fods.
Jeg hedder Matai Shang, og jeg findes ikke.
Det har jeg arbejdet hårdt på.
Undskyld... undskyld.
Det er egentlig en skam. Hun er enestående og var rigtig tæt på.
På den niende stråle?
Det kan være ligegyldigt nu. Efter aftenens ceremoni -
- når månerne mødes, og de er blevet viet -
- vil hun og alle andre med kendskab til den niende stråle blive udslettet.
Vi hugger hovedet af dyret.
Med ét hurtigt, rent og veltilrettelagt hug.
Synd, ingen kan advare hende.
Balancen skal genoprettes.
Hvad giver Dem ret til at gribe ind? - Du har slet ikke hjemme her.
Du skylder ingen her noget.
Du har ikke noget i klemme. Er det ikke sådan, man siger i Virginia?
En mand uden en sag.
Hvad er jeres sag så?
Vi har ingen.
Vi er ikke belemret med dødelighed ligesom jer.
Vi lever evigt.
Hvad skal brylluppet og denne lille udflugt til for?
Hvorfor dræber I ikke bare mig og Dejah?
Historien følger den kurs, vi har lagt.
Vi har valgt Sab Than til den næste hersker.
Den niende stråle skal forblive i hænderne på primitive tåber -
- som vi kan styre.
Det infame mord på Dejah Thoris
på hendes bryllupsdag befæster hans styre.
Vi har spillet dette spil, før denne planet blev til.
Og vi bliver ved, længe efter at din er død.
Vi ødelægger ikke verdener, kaptajn Carter.
Vi styrer bare slagets gang. Det nærer os, kan man vel sige.
Og forløbet er altid det samme på alle værtsplaneterne.
Befolkningstallet stiger -
- samfund splittes -
- krige breder sig.
Og imens sygner den forsømte planet langsomt hen.
Gør en tomandsflyver klar til fangetransport.
Udødelighed er ikke lig med skudsikker.
Jeg har skudt en af jer på Jorden.
Kom så.
Jeg prøver jo!
Vagter, efter ham!
Gudfader, Woola!
Jeg sagde jo, at Woola ville følge dig overalt.
Han gjorde meget mere end det.
Vent. Hvor skal du hen?
Jeg må redde Dejah, og det kræver en hel hær.
Kom.
Nej. Tharker flyver ikke.
Tars! De vil dræbe -
- Dejah.
Issus belønner i sandhed de retsindige.
Jeg kan se døde. - Tars.
Men den Virginia, jeg kendte -
- tog til Issfloden.
Hvad har de gjort ved dig?
Tal udfordrede mig. Jeg tabte.
Åh, Virginia.
Da jeg så dig springe til vejrs -
- ville jeg så gerne tro, at det var et tegn på -
- at der var nye tider på vej.
At vi tharker ville genvinde fordums storhed.
Men det er for sent.
Tars...
Nu er min datter sammen med sin mor i paradis. Det trøster mig.
Tars, Sola...
Hun er her sammen med mig.
Er det sådan, du gør gengæld?
Havde jeg bare mit sværd, så ville det hugge dit tankeløse hoved af!
Kom med!
Det er ude med mig. - Sludder.
Når blot en thark har sit hoved og én hånd, kan han stadig sejre, ikke?
Din kampgejst er irriterende.
Er det dit værk? - Banther.
Svaghed. Pladdersentimentalitet.
At lade den hvide orm besmitte flokken.
Det er Tars Tarkas' forbrydelser.
Vi står sammen, fordi vi vrager de vanskabte.
Vi er stærke, fordi vi afskyr svaghed.
Lad dem knuses som uudklækkede æg.
Er det en banth? - Nej. Det er en hvid abe.
Løb!
Tars! Op med dig!
Ræk mig din hånd. Du har fire, for fanden! Ræk mig én.
Far! - "Far"?
Herhenne, din blinde abekat!
Send den anden ind.
Se din far dø som den klynkende calot, han er.
Nej, lad os se dig!
Sola! Er du blevet bindegal? - Nej, jeg er drevet af min fars blod.
Virginia! Virginia! Virginia!
Jeg kræver min ret til at udfordre.
Det er ikke din ret. Du er ikke thark.
Han er thark. Han er Dotar Sojat!
Dotar Sojat! Dotar Sojat!
Hvem sværger mig troskab og udrustning?
Zodangas jeddak agter at udslette Helium i aften.
Hvis Helium falder -
- falder hele Barsoom.
Vi må ryste gammelt had af os.
Tharkerne er ikke skyld i det her -
- men tharkerne vil ved Issus gøre en ende på det.
Vi drager til Zodanga!
Vel er det ikke den skæbne, du havde valgt for dig selv eller for Helium.
Men valg er en luksus, selv for en jeddak på Barsoom.
Selv om du i dit hjerte... - Et hjerte er en luksus.
Tag den med ro.
Husk, at hun ikke er belønningen.
Belønningen er Barsoom.
Zodanga!
Du der! Hvor er Zodangas forsvar?
Hæren er udkommanderet til Helium. Kun et lille kontingent er tilbage.
Hvor er Sab og Dejah Thoris? - Til bryllup i Helium.
Nej. Min beslutning står fast. - Kun sådan når vi frem i tide.
Tharker flyver ikke.
Javel.
Det er vanvid, Dotar Sojat. Det bliver din død.
Vi ses på Issfloden.
Følg kanalen og pas på. Måneskinnet tvinger dig til at flyve lavt.
Som vore forfædre før os -
- samles vi under det forenede skær af Barsooms første elskende -
- Cluros og Thuria.
Som månerne er forenet på himmelen -
- forener vi Sab Than og Dejah Thoris.
Zodanga og Helium.
Nej, det er en af vores.
På havenes tid steg de himmelske elskende op af havet hver aften -
- for at fuldbyrde deres kærlighed på himmelen.
Drik nu af det hellige vand og lad jer vie.
Således bliver det igen. Jeg er din for evigt.
Og jeg er din -
- for evigt.
Det er en fælde. Zodanga er udenfor. - Gør det nu!
Helium falder!
Zodanga!
Bare stil Dem om bag ved mig.
Det var ellers sådan et flot bryllup.
Heliums skæbne er beseglet, jordbo. - Det er din også.
Gudinden være lovet, at det er overstået.
Virginia!
Det er godt at flyve.
Ved Issus, de kæmper på vores side.
Broder! Vi er alle heliumitter, ikke?
Fortæl, hvad du ved om thernerne. - Skån mig, så fortæller jeg det.
En passende udgang på dit nederlag, ikke?
Dejah overlever attentatet, men kan
ikke bevise sin teori om den niende stråle.
Det skuespil glæder jeg mig til.
Jeg undslipper.
Tars... medaljonen.
Giv mig den, min jeddak.
Nej!
Forklaring følger.
Du har vundet, min jeddak.
Det er slut.
Ikke helt.
Jeddak. Jeg ser, din udrustning har ændret sig.
Og mit hjerte med.
Dejah Thoris.
Kunne en prinsesse af Mars forestille sig -
- at ægte en egensindig kavalerist fra Virginia?
Jeg har intet at byde på... - Ja.
John Carter.
Ja.
Månen og vandets gamle ritual -
- smeder jer sammen -
- som ægtefolk.
John?
Savner du tharkernes rugekasse?
Undskyld, men jeg kunne ikke sove.
Pludselig havde jeg det igen -
- som når man har glemt at slukke lyset -
- eller lukke døren.
Gå ind i seng igen. Jeg kommer snart.
Lad der ikke gå mere end et xat -
- John Carter fra Jorden.
Kom.
John Carter fra Jorden.
Nemlig.
John Carter fra Mars. Det lyder meget bedre.
Herre, tak, fordi De reddede Helium.
Æren er helt på min side... - Nu, jordbo, må du vige.
Nej...
Nej... nej!
Barsoom...
Over 100 millioner kilometer adskilte os.
Jeg kunne ikke transportere mit legeme og min sjæl -
- tilbage til deres sande hjem, fordi jeg tåbe havde smidt medaljonen væk.
Så kom jeg i tanke om Matai Shang og hans viden om Jorden og min historie.
Altså var der therner på Jorden. Det var grotten i Arizona bevis på.
Måske havde thernerne flere mellemstationer skjult på Jorden.
Nu vidste jeg, hvad guldgrotten blev brugt til.
I ti bitre år søgte jeg.
Jeg fulgte rygter og legender og opstøvede alle spor efter thernerne -
- men jeg fandt ingen medaljon.
Og så... kom den til mig.
Jeg har fundet den!
Da først jeg havde fundet den, måtte jeg lægge planer i smug.
Ingen kunne jeg stole på.
Det havde længe anet mig, at thernerne overvågede mig.
Ja?
Jeg har det temmelig skidt, Thompson.
Send bud efter lægen.
Thompson...
Og også min sagfører.
Javel.
Nu kender du omstændighederne bag min pludselige død.
Årsagen til mine aparte begravelsesinstrukser.
Og hvorfor døren kun kan åbnes indefra.
Hvis mit legeme dør på Jorden -
- dør min kopi på Mars nemlig også.
Du er nøglen. Denne opgave betror jeg dig sammen med min formue:
Beskyt mit legeme. Thernerne vil ødelægge det.
Mens du har læst det her, har de måske allerede gjort det.
Jeg er nøglen.
Jeg, Edgar...
Ed. E-d...
Ed! Det burde virke.
"Kære Ned."
Din snedige satan! Du har aldrig kaldt mig Edgar.
Du har altid kaldt mig Ned.
Davs, Ned.
Gift.
Fra pindsvinefisken. Med den kan man simulere død.
Du fandt slet ikke medaljonen. - Nej.
Tak, fordi du skaffede mig en.
Var jeg bare lokkemad?
Nej, du er langt mere end det.
Jeg har virkelig brug for en, der kan beskytte mig.
Hvis du altså vil.
Farvel, Ned.
Og, Ned?
Få dig en sag. Forelsk dig. Skriv en bog.
Nu skal jeg hjem.
Barsoom.
JOHN CARTER PÅ MARS
TILEGNET STEVE JOBS - EN INSPIRATION FOR OS ALLE.